Vreau să fii curat și îngrijit.
Nu ești gata ? Am întârziat deja !
- Tată, cravata ! - Pentru tine ?
Nu ești bărbat încă. Ce-i cu asta ?
O agrafă ?
Doar n-o să-l lași pe Giovannino să iasă cu agrafa în păr, nu ?
- Îi cade părul pe față altfel. - Zău ?
Ai învățat poezia ? O știi pe de rost ?
Toată ? Să nu ne facem de râs, bine ?
O SUTĂ DE PAȘI
traducerea și adaptarea : anatem - anatem@gmail.com
Doamne, mai tăceți odată ! Mi-ați făcut capul calendar !
Spune-le fiilor tăi să tacă. Nu ar trebui să cânte în mașină.
Haideți, gata. Nu vedeți că tatăl vostru e nervos ?
Ar trebui să fiți mai atenți, nu vezi că am întârziat deja !
Ne pare rău că am întârziat !
Acesta e cadoul pentru cumnatul meu !
Vreau să-i mulțumesc unchiului Cesare pentru această petrecere minunată.
Sunt fericit că mă aflu aici între rudele și prietenii mei sicilieni.
Nu vorbesc italiana foarte bine, îmi cer scuze.
Pașaportul meu e American, dar sufletul meu e Sicilian !
Unchiule Cesare !
Anthony, dragul meu Tonuzzo, ești atât de frumos și puternic
și arăți atât de American,
dar țin mintă cum aduceai apă când erai copil
pentru tatăl tău și pentru mine, aici la vie,
când eram țărani care munceam pentru stăpânii lor.
Eram săraci pe-atuncî. Nu aveam nimic.
Tatăl tău a trebuit să plece departe, ca să câștige bani.
Dar astăzi, toate aceste pietre ne aparțin.
Le-am cumpărat cu sudoare, le-am câștigat una câte una.
Cumnate ! De ce să vorbim despre asemenea lucruri triste
într-o zi atât de frumoasă ?
Dacă sunteți acord, vreau să țin un toast pentru muncă și libertate,
pentru că ele ne oferă demnitate.
Nu vom mai fi niciodată săraci !
Bravo !
Și vreau să-i spun ceva vărului nostru Anthony.
Ne bucurăm foarte mult că nu ți-ai luat o soție americană,
ci o femeie de-a noastră, pentru că știți vorbă din bătrâni
că iarba e mai verde acasă !
Să toastăm în cinstea lui Cosima, care e atât de frumoasă,
să poarte mulți copii, atât băieți cât și fete !
- Și încă ceva. - Destul !
- Câte lucruri vrei să mai spui ? - Haide, e de-ajuns !
- Bine, o să tac ! - Să-l ascultăm pe fiul tău, Peppino.
- Unde ești, Peppino ? Ai ceva de spus. Poezia !
Hai aici, urcă-te pe scaun.
Dragă Anthony și dragă Cosima,
familia mea vă dăruiește acest poem
pentru a vă aminti de limba noastră și de pământurile noastre.
- Ca să nu uităm Italiana ! - Taci !
Întotdeauna am iubit acest deal și de asemenea această creastă,
ce ascunde atât de multe din îndepărtatul orizont.
Dar stând aici contemplând nemărginitele întinderi de peste el,
tăcerea supranaturală și pacea inimaginabilă,
mă pierd în gânduri, acolo unde nu pot simți frica.
Și că vântul ce șoptește prin aceste frunze,
mintea mea compară acea liniște nemăsurată cu această voce..
Și mă gândesc la eternitate și la epoci de mult trecute
și la curentul vieții și sunetele sale
și în această nemărginire mă înec
și dulce-mi este scufundarea în această mare.
Aici încă mai avem o parte din mașinării.
Sunt rămase dintr-al Doilea Război Mondial.
Acum punem uleiul în cutii de inox !
Ulei în metal ? Eu încă îl țin în borcane de teracotă.
Unchiule Gasparo, ești atât de demodat !
Dacă ar fi după tine, am fi încă în Epoca de Piatră !
În zilele noastre agricultura trebuie să folosească sisteme industriale !
Și de unde să obțineți banii necesari ?
De la prefectură.
- Sunt niște nenorociți ! - Fii mai înțelept, unchiule Gasparo !
Nu mai trăim într-o monarhie ! Aceasta e o Republică, o democrație !
Ce faină e mașina asta !
75 cai-putere, e mult mai puternică decât vechea Giulietta !
Oare unde or fi toți caii ăia ? Nici nu le poți simți mirosul !
Mirosul !
- Când o să fac 18 ani, o s-o primesc. - Nu, eu o să iau mașina Esse-Esse.
Nu o să-ți permiți !
Când unchiul Cesare își ia alta, o să-l rog să mi-o dea pe asta.
Pentru ce ?
Nici nu poți conduce !
Peppino !
Vino aici.
Ai grijă, sau o să mă strivești.
Accelerează ! Să dăm peste femeile alea !
Și peste moșii ăștia !
Haide ! Peste consilierul ăsta gras !
Nu, hai să-l călcam pe Tano, uite-l cum stă !
Voiai să îl calci pe Tano ? Nu îl mai iubești ?
Ia-ți mâinile.
"Vreau să fiu foarte bogat și să mă dau mare cu asta în fața tuturor."
"20 de clădiri și 100 de cai, dacă sunt în pericol, o să mă apere."
"Iahturile mele au grijă mereu să mă pupe în fund și să mă scarpine în ureche !"
- Fiul tău e foarte deștept. - Seamănă cu taică-său !
După ce a stat 5 minute în mașină, a și învățat să conducă !
Și a învățat din start pe cine trebuie să calce !
Nu-i așa, Tano ? Voiai să pari curajos ?
- Nu poți nici să te joci cu un copil. - Ammunì, haide !
- Cât a costat Giulietta ? - De ce ? ȘI tu o vrei ?
Eu ? O Giulietta ?
Se spune că familia La Barberas a cumpărat un Mercedes.
- De unde știi ? - Toată lumea știe.
Petreci timp cu nenorociții ăia din Palermo acum ?
Un Mercedes ? Ar trebui să meargă pe măgar !
Pe un asin !
Apropiați-vă, vreau să vă fac o poză.
- Nu ! - Nu acum !
Peppino, Unde ești ?
Vreau să am șoferul meu lângă mine. Lăsați-l să treacă !
Ai grijă să ne prinzi pe toți, bine ?
Iată-ne din nou în această piață, adunați ca să denunțăm...
Ce ești tu ? Titirez ! Te tot învârți !
care a fost construit pe banii țăranilor !
- Ce e cu gălăgia asta ? - Stefano Venuti, pictorul.
- Aceleași lucruri le spune mereu ! - De ce se plânge ?
- Despre aeroport. - Ai un scaun aici ?
Du-te și ia-l. Peppino, te oprești odată ?
Hai să mergem. Să facem pe comuniștii !
- Și barba d-voastră ? - Mai târziu.
Cine și-a dorit aeroportul ăsta ?
Alitalia ? Forțele Aeriene ?
Nu ! Nimeni nu a vrut un aeroport aici în Punta Raisi !
Uitați-vă în sus și o să vedeți.
Pentru că muntele este prea înalt și avioanele s-ar putea izbi de el !
Singurul scop a fost să ne cumpere pământurile ieftin
și să le vândă celor cu aeroportul,
câștigând de o sută de ori mai mult !
Dar nu mă adresez lor.
Nu au curaj nici să arate că ascultă.
Eu vorbesc cu tine. Da, cu tine.
Îmi place fața ta, e curată și ai ochii plini de viață,
ești inteligent.
Poate vă gândiți că a construi un aeroport, o clădire, un spital
e un lucru pozitiv, care va fi bun pentru toată lumea.
Dar vreau să știți că ei construiesc aici numai ca să fure !
Construiesc ca să facă bani !
Da, aplaudați, dar știți că așa se întâmplă lucrurile.
Dar nu sunteți mulțumiți încă, nu ?
Trebuie să mai construiți o pistă, să mai aduceți niște ciment,
să mai faceți niște afaceri murdare cu primarul, prefectul, sau cu Dumnezeu însuși !
Așa se produce progresul, prietene
și e vorba despre slujbe noi, case noi și turiști !
Nu e bine pentru Cinisi ? Vor rămâne sicilienii sălbatici pentru totdeauna ?
Unde sunt toate aceste noi slujbe ? Tu și prietenii tăi din Mafie !
Și unde sunt toți mafioții ăștia ?
Nu faci nimic decât să vorbești despre Mafie !
Ce e Mafia ? Unde e ?
Oricum, vreau să știi că nu susțin construcția unei noi piste.
I-am spus primarului că nu e o afacere bună.
Prea mult ciment, trafic, zgomot.
Poate nu sunteți d-voastră de acord, dragule domn Cesare Manzella,
dar ceilalți au aranjat deja afacerea.
Cine sunt acești "ceilalți" ? Nu se poate face nici o afacere fără acordul meu !
Haide, grăbește-te, e târziu !
Ce idiot ! Du-te și strigă-l, acum !
Haide, trezirea !
Unde ești ? Mută mașina asta !
Mai tare ! Strigă mai tare !
Unde ești ? Ia mașina asta din drum !
Vezi dacă e deschisă portiera.
- Cheile sunt aici. - Haide, am întârziat !
Nu e nimeni.
Acum și în clipa morții. Amin.
Preacinstită Sfântă Marie, Domnul este cu tine.
Binecuvântată ești tu printre femei
și binecuvântat este fructul pântecului tău, Iisus.
Sfântă Marie, Mamă a Domnului...
Întotdeauna îi făcea plăcere să ajute oamenii.
Era foarte inteligent.
... Sfântă Marie, Domnul este cu tine.
Binecuvântată ești tu printre femei
și binecuvântat este fructul pântecului tău, Iisus.
Sfântă Marie, Născătoare de Dumnezeu, roagă-te pentru noi păcătoșii,
acum și-n vecii vecilor. Amin.
Preacinstită Sfântă Marie, Domnul este cu tine.
Binecuvântată ești tu printre femei
și binecuvântat este fructul pântecului tău, Iisus.
Sfântă Marie, Născătoare de Dumnezeu, roagă-te pentru noi păcătoșii,
acum și-n vecii vecilor. Amin.
- Ești aici, în mii de părticele. - Trebuie să te odihnești.
Gură micuță...
Vrei o gură de cafea, din gura mea într-a ta ?
Uitați ! E prefectul.
Vărul Anthony n-a reușit să ajungă pentru că a pierdut cursa de avion.
Acum și-n vecii vecilor. Amin.
Scump cap drăguț...
Binecuvântată ești tu printre femei
și binecuvântat este fructul pântecului tău, Iisus.
Sfântă Marie, Născătoare de Dumnezeu, roagă-te pentru noi păcătoșii...
Mamă ? Oamenii care l-au ucis pe unchiul Cesare...
- Sunt supărați și pe noi ? - Nu. De ce ar fi ?
N-ați făcut nimic greșit.
Mamă, știi cine a făcut-o ?
Nu.
Tata știe ?
Nici el nu știe.
Mamă.
Cum e să mori așa ?
Nu simți nimic. Se întâmplă prea repede totul.
- Stefano Venuti ? Pictorul ? - Eu sunt și ce dacă ?
- Cât costă un portret ? - Cui trebuie să-i fac un portret ?
Pot să intru ?
Te rog.
Intră.
Ești fiul lui Impastato.
Ia un loc.
Așează-te.
Aici.
Vrei să-i fac un portret lui ?
Îmi pare rău, dar nu pot.
Tu mi-ai ucis unchiul ?
- Despre ce vorbești ? - Ești comunist.
- Comuniștii ne urăsc ! - Cine ți-a băgat ideile astea în cap ?
Atunci cine l-a omorât ?
Oameni ca el.
Oameni care voiau să-i ia locul.
E adevărat că ați fost prieteni ? Că ați fost la închisoare împreună ?
Da, acum mulți ani. Mussolini ne-a băgat în închisoare.
Pe unchiul tău pentru că era mafiot și pe mine pentru că eram comunist.
Dar nu am fost niciodată prieteni. Nu am fi putut să fim.
De asta nu vrei să-i faci portretul ?
Un chip e ca un peisaj, poate fi ca o grădină, sau ca o pădure,
sau un deșert unde nu crește nimic.
Nu pictez decât peisajele care îmi plac.
Deci, ce fel e peisaj ar trebui să fie ăla ?
Un râu, un râu ieșit din matcă. Acela e tovarășul Majakowskji.
- Cine e ? - E o poveste lungă.
Spune-mi-o !
Peppino, să mergem.
Nu exagera, bine ?
Tovarăși, fiți atenți, dar nu reacționați violent !
Nu faceți nimic singuri !
Împiegat !
Conform ordonanței de expropriere pentru uzul public,
articolul. 48, paragrafele 2 și 3...
NU celei de-a treia piste !
Conform declarației administrației regionale,
deoarece compensațiile au fost plătite în totalitate,
după cum este atestat documentar, se ordonă demolarea imediată
a clădirilor de pe aceste terenuri, precum și nivelarea terenului,
până cel târziu la data de 3 martie, ora 10
și se acordă autoritatea și responsabilitatea ca aceste ordine să fie împlinite poliției locale.
Tovarăși, ascultați-mă !
Vreau să vă spun ceva.
Astăzi am pierdut, am fost înfrânți, trebuie să recunoaștem.
Dar le-am demonstrat că suntem împreună, inseparabili
și că nu ne e teamă de poliție !
Tovarășe Venuti, din moment ce toți suntem aici împreună,
ar trebui să încercăm să ne dăm seama ce avem de învățat din această înfrângere.
Trebuie să ne identificăm prietenii și dușmanii.
- La ce te referi ? - Dacă Partidul ne promite ajutor,
că vor trimite muncitori din Palermo, dar nimeni nu apare,
înseamnă că pe cei de la Partid îi doare în fund de noi !
- Unde e Partidul ? - Lasă-mă !
Ne-au furat pământul !
Unde vor merge copiii mei ?
Nu ne ajută cu nimic să aruncăm acuzații. Să încercăm să fim raționali.
- Pot să spun și eu ceva ? - Bineînțeles, dă-i drumul !
E stupid să fim supărați unii pe ceilalți.
Ar trebui să vorbim despre ce s-a întâmplat.
Poate că asta e o luptă inutilă.
Poate că Partidul ne-a trădat pentru câteva slujbe la aeroport.
Cine dracu' ești tu ? Cum îndrăznești să ne spui ce să credem ?
Tu, fiu al lui Impastato și nepot al lui Cesare Manzella !
Și ce dacă ? Suntem toți la fel aici.
Ce ești tu ? Un prieten de-al Mafiei ?
Liniște ! Ăsta nu e un bar, ați înțeles ?
Impastato Giuseppe, Impastato Giuseppe ! Haide.
M-ai speriat de moarte.
Cine a vorbit de mafioți ? Tu ?
Îți știu numele. Știu cine ești și unde trăiești.
- Afară ! - Fii liniștit...
Afară !
Erau trei sau patru.
Au intrat în pizzerie fără să salute
și au început să-i spună fiului meu că e un comunist,
finul lui Stefano Venuti.
Apoi au început să strige și să-l înjure.
I-am întrebat cum de îndrăznesc.
Le-am spus că nu știu nimic despre Peppino.
- Că "Peppino are studii superioare !" - Fiul tău e în regulă.
E impulsiv, un pic cam bădăran uneori.
- Întotdeauna spune ce gândește. - Dar le-am spus.
Să nu îndrăznească să spună lucruri urâte despre fiul meu.
Că eu sunt singurul care are dreptul să-l învețe cum să se poarte.
Dar trebuie să-ți spun ceva, Felicia.
Dacă chiar are legături cu acei comuniști, o să-l omor.
- Ce tot spui acolo ? - Serios, o să-i frâng oasele.
- E încă tânăr. - Ți-am spus. Îl omor.
- Așteaptă să mai crească, se va schimba. - Sper să fie așa.
MAFIA : O Grămadă De Rahat
Deci, ce crezi ?
Ce credeți că puteți obține cu asta ?
Nu e vorba despre Partid. Doar vrem să împrumutăm tiparnița.
Asta nu e decât o provocare copilăroasă și îngâmfată !
- De ce, nu e adevărat ? - Credeți că eu nu știu ?
Știm că știi. Dar ne-am săturat de așteptat.
- Trebuie să facem ceva. - Așa e, dar este prea ambițioasă !
Oamenilor le-ar fi frică să cumpere un asemenea ziar !
Nu te înțeleg. Nu câștigăm decât vreo câteva duzini de voturi din Cinisi !
Crezi că sunt destule ca să ne permită să ne facem auziți ?
Vor fi și mai puține, dacă nu vorbim.
Hei, piciule : vorbești cu un om care niciodată nu a tăcut !
Luați porcăria asta și plecați.
Stefano, de ce e biroul ăsta gol ?
Te-ai întrebat de ce nu mai vin tineri aici ?
"Nu poți face asta" și "asta e prea îndrăzneață"
și "oamenii nu sunt pregătiți".
Un tovarăș nu se poate simți decât deprimat și înfrânt aici.
Taci din gură, vorbești prostii !
Disciplină, obediență. Așa s-a ordonat de la Roma, de la Palermo.
Când o să avem dreptul să luăm propriile decizii ?
- Asta nu-ți va face nici un bine. - Să mergem, Peppino.
Stefano, în poezia aia a lui Majakowskji, preferata ta, se spune că :
"Nu vă închideți în birouri, o, membri ai Partidului."
"Fiți prieteni cu oamenii de pe stradă."
Poți să oprești mașinăria asta, te rog ?
- Ai tipărit ziarul ăsta ? - Da, doamnă.
V-au mai rămas exemplare ? Mi le puteți da, vă rog ?
- Uite ce frumos arată ! - Da, foarte.
Când ajung băieții,
spune-le că ziarul ăsta nu mai poate fi tipărit, bine ?
- Bună ziua, doamnă - Dă-mi ziarul ăla.
_ Care ziar ? - Știi foarte bine care.
Asta ? "Idea Socialistă" ?
Vreau toate copiile pe care le aveți.
Cât costă ?
Unu, doi, trei, patru, cinci,
șase, șapte, opt, nouă, zece. Două mii de lire.
Mulțumesc.
- Bună ziua. - Bună ziua.
Atmosfera este încă foarte tensionată în universități,
multe universități încă sunt pichetate de către studenți nemulțumiți.
Cele mai grave incidente au avut loc în Milan și Roma.
În Roma studenții au ajuns la Facultatea de Arhitectură și...
Ce e asta ?
- E un ziar. - Un ziar ? Și semnătura ?
"Giuseppe Impastato", ce-i cu asta ?
Nenorocitul ăla de Venuti n-are curaj să semneze un articol ?
- N-are nici o legătură, a fost ideea mea. - Chiar așa ?
Bine ! Ce ai scris ? "Mafia e o grămadă de rahat" !
Cum o să mă pot afișa în public acum ?
- Nu le-a citit nimeni, le-am cumpărat eu ! - Ce dracu' vorbești acolo ?
Am înțeles. De ce nu termini facultatea ?
Vrei să scapi de locul ăsta nenorocit ? O să te ajut.
Pot să-ți găsesc o slujbă imediat, în Palermo.
Dar promite-mi că nu o să te mai iei de Mafie.
Sigur, cum spune cineva ceva de Mafie, toată lumea cade cu botul pe labe.
- Cine e "toată lumea" ? - Tu și prietenii tăi.
Credeți că sunteți stăpânii lumii, dar când e menționat numele Battagghi,
- începeți să faceți pe voi. - Taci din gură.
Ai uitat cum le spuneau celor din familia Badalamenti ?
- "Battagghi", ca tălăngile de la vaci. - Ți-am spus să taci.
Erau ciobani, nu ? Aveau porci, vaci și viței.
"Vă salut, Don Tano. Cât costă carnea astăzi ?"
"Aveți niște carne de comunist ?"
"Am ceva special pentru d-voastră, Dl. Impastato : pe fiul tău !"
- "Cum vreți să vi-l servesc ? " - Nu ești corect.
Ești nesimțit.
Nu înțelegi că dacă vorbești așa o să te omoare ?
Și ce o să faci tu dacă mă omoară ?
Peppino.
Haide, intră în casă, bine ?
- Ammunì ! Știi cum e tata ! - Nu, cum e ?
E.. de modă veche, dar e un om bun.
Da, nu e rău, e de modă veche.
Dar tata nu e un om rău.
- Ai fost la școală, știi să numeri ? - Cum adică ?
- Știi tu, unu, doi, trei... - Bineînțeles că știu.
- Poți să mergi ? - Bineînțeles că pot !
- Și poți să mergi și să numeri în același timp ? - Cred că da.
Atunci să mergem și să numărăm.
Unu, doi, trei, patru, cinci, șase, șapte, opt, nouă, zece.
- Unde mergem ? - Haide, mergi și numără !
Nouăzeci și șapte, nouăzeci și opt, nouăzeci și nouă, o sută.
- Știi cine trăiește aici ? Tano ! - Calmează-te, hai să plecăm.
- Nu striga ! - Stă la o sută de pași de casa noastră.
Toți trăim pe aceeași stradă, mergem la același bar,
ajungem să arătăm cu țoii la fel !
"Să-l salutăm pe Tano !" "Mă bucur să te văd Peppino - și pe tine, Giovanni."
Dar ei sunt stăpânii regiunii Cinisi.
Și tatăl meu, Luigi Impastato, îl pupă-n fund ca toată lumea !
Nu e de modă veche, e doar încă un mafiot !
- E tatăl nostru. - Tatăl meu ! Familia mea !
Orașul meu ! Dă-le dracu' pe toate !
Vreau să scriu că Mafia e o grămadă de rahat.
Vreau să spun lumii că tatăl meu e un pupincurist !
Trebuie să ne revoltăm până nu e prea târziu,
înainte să ne obișnuim cu chipurile lor, înainte să orbim cu totul !
Personajele și faptele descrise aici sunt ficționale,
dar realitățile socială și de mediu din care sunt inspirate sunt adevărate."
"SFÂRȘIT"
Aș vrea să vorbim despre textul
care închide filmul lui Roși, "Mâinile pe Oraș".
Mesajul e : "Personajele sunt ficționale,
dar realitățile socială și de mediu din care sunt inspirate sunt reale."
Hai să ne concentrăm. Avem toată noaptea la dispoziție să ne distrăm.
Îmi pare rău, Peppino, doar exersăm.
Fiind o operă de artă, un film nu poate prezenta realitatea așa cum este ea.
Reinventează realitatea privind-o din mai multe puncte de vedere,
oferindu-i astfel sensuri noi.
Putem începe să discutăm acum.
- Tovarăși ai clubului "Muzică și Cultură"... - Bine spus !
"Muzică și Cultură" : înainte muzică, după aia cultură.
Tovarășe, ne-ai întrerupt ! Să dansăm pe rock'n'roll !
Peppino ! Peppino !
Haide, dansează ! Hai să dansăm !
- Trebuie să vorbesc ceva cu tine. - Mai târziu. Să dansăm acum.
Nu, am să-ți spun ceva ! Acum, ammuninni.
- Despre ce e vorba ? - E ceva foarte important.
- Ce e ? Ai rupt filmul ? - Nu !
- Mă îngrijorezi. - Te-am speriat ?
- Ce s-a întâmplat ? - Nimic !
Vreau doar să-ți fac cunoștință cu cineva.
Felicia, acesta e fratele meu Giuseppe.
- Cum spuneai că o cheamă ? - Felicia. Felicetta.
Ca pe mama ?
- Așa ? - Nu ! Așa, îți arăt eu.
- Nu la unsprezece ! - Te superi dacă focalizez ?
Dacă nu-l deschizi tot, n-o să vezi nimic !
Cine te crezi ? Cartier Bresson ?
Bine, ocupă-te tu ! Ai pus filtrul ?
Nu e o țigară ! Nu îl fumăm !
Adică, vrei să schimbi obiectivul ?
Nu e nimic de schimbat ! Îmi faci capul calendar !
Așa e bine.
- Salvo, tu ești obiectiv ? - Da, sunt obiectiv.
Atunci, fă-mi o poză la fund !
- Te-am jignit ? - Nu.
Atunci developează-l !
Știi ce mă gândesc ? Că aeroportul ăsta nu e chiar atât de rău.
- Cum adică ? - Păi, dacă te uiți la el de-aici,
de sus, pare că natura încă e dominantă.
Dar nu e așa.
Nu poți găsi găsi un sistem logic pentru apariția unui lucru odată ce a apărut.
Gândește-te la casele alea cu geamuri prinse în aluminiu fără kit.
- Mă asculți ? - Da !
Oamenii trăiesc în ele. Își pun perdele, își iau flori și un televizor
și după o vreme e ca și cum lucrurile alea ar fi fost întotdeauna acolo.
Nimeni nu ține minte cum arăta casa înainte.
- Nu ai nevoie de multe ca să distrugi frumusețea. - Și ce dacă ?
Și ce dacă spui tu ? În locul vorbăriei ăleia despre politică și clase sociale
și toate tâmpeniile alea,
cineva ar trebui să le amintească oamenilor ce e frumusețea.
- Să-i învețe cum s-o recunoască și s-o păstreze. - Frumusețea ?
Bineînțeles. Frumusețea e foarte importantă. Toate lucrurile bune decurg din ea.
Ce-ai pățit, te-ai îndrăgostit ca frate-tău ?
- E o epidemie în familie ? - Gândește-te la Giovanni și Felicetta.
SUnt atât de tineri, dar se iubesc.
Nici nu au idee cât de mare e lumea.
- Vorbești ca bunică-mea. - Giovanni e un om simplu.
A întâlnit-o pe fata asta și i-a făcut imediat cunoștință cu mama
și cu toți prietenii săi, până și lui tata îi place de ea.
- Nu văd nimic rău în asta. - Le invidiez simplitatea.
Eu nu aș putea fi așa.
Când o să dai de fata potrivită, o să fii și tu la fel de simplu.
Nu știu. E posibil.
Atenție, doamnelor și domnilor.
Atenție vă rog !
O să începem cu o întrebare foarte simplă.
- Care e cea mai scurtă distanță între două puncte ? - O linie !
O linie dreaptă ? Poate în Stockholm sau Milan,
sau chiar și în Siracusa.
Dar aici, cea mai scurtă distanță între două puncte e o curbă !
Una, două, trei !
Sunt niște curbe absolut superbe, e incredibil !
Aveți idee cum de s-a petrecut acest miracol al ingineriei ?
- Sigur că da ! - Ești atât de răutăcios.
Dar maleficul primar
a preferat o autostradă sinusoidală.
A avut motive întemeiate, totuși. Șoferii se vor distra mai mult
și nu vor risca să adoarmă la volan !
- Primare, am dreptate sau nu ? - Gata, înapoi la muncă.
Am sau nu am dreptate ? Ce credeți ?
Chestia e că grădina ăsta aparține unor prieteni !
Prieteni de-ai unor "prieteni" ai unor "prieteni" ai unor "prieteni".
Acesta, de exemplu, este șeful poliției Pantofo, frumosul burtos !
Și acesta este Don Cesare Manzella, binecuvântat să fie,
care a dat un spectacol minunat explodând într-o mașină.
Și acesta e tatăl meu, Don Luigi Impastato.
Acesta este Don Saro, văr de-al unui om foarte important.. Tano !
Tano Cel Ce Șade, minunatul guvernator al coloniei Cinisi !
- Impastato. - Eu sunt.
- Plecați de-aici ! - Nu !
V-am spus să luați lucrurile astea și să plecați de aici !
Constituția noastră ne dă dreptul la exprimare liberă...
Atunci arată-mi autorizația de a ocupa o zonă publică !
- Este o refolosire a domeniului public ! - Cum adică ?
Crezi că ești singurul căruia nu-i convine cum merg lucrurile ?
Plecați ! Acum !
- Barbablù, ești sigur că funcționează ? - Bineînțeles că da !
Ultima dată când l-au folosit pentru emisie a fost acum câteva ore.
- Zici că e din timpul războiului ! - Poftim ? Asta e marfă de calitate, bine ?
- Și pick-up-ul ăsta ? - Da !
E un Technics M51, e un aparat foarte rar.
- Trebuie doar să cumpărăm un cap de citire. - Brigan Tony, Santo și Johnny,
"ll Guardiano del Faro"... L-au folosit pentru "Canzonissima" ?
Astea sunt albume vechi. Și ce-ți pasă ?
- Avem nevoie de el pentru o stație radio. - Pentru Palermo și regiunea Cinisi.
Da, și pentru Insulele Eoliene ! Chestiile astea sunt prea vechi !
Tot ce-ți trebuie în zilele noastre e un aparat de înregistrare și o antenă.
Nu vreau decât să fiu ascultat în Cinisi.
O să te asculte... când bate vântul !
Da, când bate vântul, când e soare, sau când plouă.
Deși nu mă lasă să fac manifestări, îmi confiscă lucrurile...
Nu pot să pună mâna pe aer !
- Nu așa se face ! - M-ai enervat acum !
- La dreapta ! - Nu ! În partea cealaltă !
Ce faci ? Dacă îl ții în ploaie o să se strice !
Nu plouă mai niciodată în Sicilia, chiar trebuie s-o facem în seara asta ?
- Intrăm în emisie mâine, dă-i drumul ! - SUnt ud leoarcă !
Un câine ud e un câine norocos. Haide odată !
- Ține asta, fă-te folositor ! - Nu pot.
- La naiba ! Uite-l ! - Ai grijă !
Acesta este câinele domnului primar. AM venit să intervievăm câinele,
- sperând că ne poate da informații despre hoț. - Hoț ?
Nu, scuze, voiam să spun "stăpân".
Să-l întrebăm ceva, Ce părere ai despre el ?
Ham, ham, ham !
Bine, bine. Avem aici un translator pentru Dogleză,
Dr. "Turu-Tard, prăjiturică mi-e tare" !
Câinele primarului ne spune să ne vedem naibii de treaba noastră.
De ce ? Doar se ocupă ei de tot în Primăria Mafiei.
- Vrei să spui în Primăria orașului ? - Da, Primăria Mafiei, în Orașul Mafiei.
Să ascultăm acum imnul Orașului Mafiei !
Acum e rândul primarului.
"Dragi colegi, ne-am întâlnit astăzi pentru a aproba
construcția unei mici clădiri neautorizate vizavi de aeroport."
- Cât de înaltă va fi ? - Nu, știu, patru, cinci, sau șase etaje !
- Va fi un zgârie-nori, ca în Chicago ! - E prea mult !
- Avioanele au loc de spațiu ! - Nu îmi pasă !
O să treacă pe altundeva, sau o să le facem un tunel !
- Salut, Luigi. - Vere !
- Tano ar vrea să vă vedeți la o cafea. - Unde ? Aici ?
Nu, la el acasă. Acum.
- Fii cinstit, s-a întâmplat ceva ? - Nu.
Atenție ! Cine e acolo în piață ?
Cine e tipul ăla din fața clădirii Mafiei ?
E marele Șef al Mafiei, Tano Cel Ce Șade !
- Are și el propriul său proiect ! - Bineînțeles !
Un sat de vacanța cu bungalouri și mai ales cu muieri !
- Muieri ? - Femei, târfe, multe prostituate !
Dar mai ales, cu multe...
- Ești bine, Peppino ? - Adică...
- Ești răcit ? - O-aină...
- O-aină... ? - O-aină, cocaină, cea mai bună de pe piață.
- Și cu "prieteni". - Ce e cu "prietenii" ăștia ?
O grămadă de prieteni din State care vin
să aducă "mulți bănet" pentru Don Tano !
Dar ce contează e că vor construi satul de vacanță.
Îl vor construi pe malul mării, pe terenurile țăranilor,
cu banii din Fondul pentru Dezvoltare !
- Ticăloșii ! Șase miliarde ! - Șase miliarde !
6 miliarde, toți în buzunarul lui Tano, pentru că Tano este rege în Cinisi !
Tano Cel Ce Șade, șeful din Orașul Mafiei, subscrie !
".. acelea, cu brațe foarte lungi, uneori lungi de 2 mile !"
"Îmi pare rău, zise Sancho, acelea nu sunt uriași, ci mori de vânt."
- "Și ce pare a fi mâini sunt de fapt brațele." - Luigi...
"Moara nu ar putea funcționa fără ele."
- "E clar, zise Quixote..." - Peppino, vino, trebuie să vorbim.
Am ascultat emisiunea de la radio. A fost foarte reușită, serios.
- Ai spus niște.. lucruri foarte inteligente ! - Ai înnebunit ?
Nu e nimic.
În biserică..
Când erai un copil,
la lecturile religioase,
ce porunci te-au învățat ?
Cinstește-ți tatăl.
Ți-au spus : "Cinstește-ți tatăl".
Tu îți cinstești tatăl ?
Spune-mi...
îți cinstești tatăl ?
Cinstește-ți tatăl.
Spune-o.
Cinstește-ți tatăl.
Spune-o !
Cinstește-ți tatăl !
Haide, să te aud ! Cinstește-ți tatăl !
- Cinstește-ți tatăl ! - Termină ! Oprește-te !
Cine e ?
- Te-am trezit ? - Nu, nu dormeam.
- Nu le pune pe pat, e murdar. - Nu-ți face griji.
"Ombre Rosse", "Quaderni Piacentini"...
- Și Pasolini ? - Am găsit și asta.
Ești foarte slab. Ar trebui să mănânci în loc să citești !
"Nu este Mai, acest aer impur și grădină întunecată
- devin și mai întunecate." - Taci, o să te audă !
Să mai citesc un pasaj !
Încet.
"E greu să rostești prin cuvintele unui fiu
ceea ce în inima mea e cu totul altfel."
"Ești singura care știe ce e în inima mea."
- "Înainte ca orice altă iubire.." - Frumoase cuvinte.
- Le poți rosti și tu. - Nu pot !
- Haide, încearcă ! Ia și citește ! - În nici un caz !
Încearcă !
"De asta trebuie să îți spun ceea ce e groaznic de știut pentru mine :
durerea mea se trage din frumusețea ta."
Ești de neînlocuit.
De aceea viața pe care mi-ai dăruit-o este condamnată la singurătate."
"Nu vreau să fiu singur."
"Sunt însetat de iubire, dragoste a unor trupuri fără suflet."
"Pentru că sufletul e în tine, este tine."
"Dar ești mama mea
și iubirea ta este sclavie pentru mine."
"Echipele încă nu s-au întors. Turin câștigă."
"Golurile au fost marcate de Sala și Graziani. Și acum de Naples."
"Aici, a doua repriză abia a început."
Picciotti ! Arăți de parcă n-ai mai fi văzut vreo fată înainte !
Astăzi vreau să vorbesc despre o problemă foarte serioasă :
permanentă creștere a consumului de droguri, atât ușoare cât și grele.
Ce ne permite să facem distincția între drogurile ușoare și grele,
când nici unele nu implică dependență fizică ?
.. dar revoluția nu va avea niciodată loc dacă sunt chemate să participe femeile
ca luptătoare pentru un proletariat care nu se gândește la nevoile lor.
Femeile vor putea să își schimbe condiția
când își vor da seama că sunt exploatate..
- Bună, pot intra ? - Desigur, intră.
Salut.
Mă cheamă Theresa. Cine e Peppino Impastato ?
Eu sunt !
Ține dreapta ! Suntem în Italia, nu Anglia !
Mereu uit !
Peppino, Peppino, nu e minunat să ne întâlnim ?
- Am simțit că ne vom întâlni odată. - Serios ?
- Sigur, știu totul despre voi și Radio Aut. - Mă bucur.
Singura voastră limitare e că nu discutați decât despre probleme locale.
Multă politică, dar nu e destul de vie...
Dar astea nu sunt problematice, sunteți buni.
- Peppino, vom face lucruri mărețe împreună. - La ce te referi ?
Comunitatea noastră poată face multe pentru Radio Aut.
- Vorbește mai tare, nu te aud ! - V-am putea ajuta.
Vă putem ajuta să deveniți mai puțin provinciali.
La jumătatea drumului, pe calea vieții,
m-am trezit într-o pădure întunecată,
căci cărarea cea dreaptă se pierduse.
Ah, ce lucru dur era acel penis sălbatic, puternic și neclintit,
ce trona în mijlocul poienii !
Suntem în Cinisi, căci toți locuitorii săi
sunt frânți, urâți și cu fundul adâncit.
"De ce este acest loc atât de urât ? "
"Pentru că timp de 30 de ani
toată lumea a votat cu creștin-democrații."
Am ajuns în inima Orașului Mafiei,
acolo unde respirația oamenilor pute
de la toate fundurile pe care le-au pupat.
Învățătorul meu mi-a spus : "Întoarce-te, ce faci ? "
"Uite, Viceprimarul e treaz, o să-l vezi de la curea în sus."
O, tu, viceprimar al Orașului Mafiei, ce cauți aici ?
"Lasă-mă în pace, a zis trist, sunt blestemat să am tifos.
am încercat să nu mut terenurile sportive și acum mi-au spus că arată ca naiba !"
Don Peppino Percialino,
făcătorul de hoți și munți, era de asemenea acolo.
și priza niște cocaină.
Da, asta făcea, priza cocaină pe nas,
sau poate nu, poate se pișa, sau căca,
nu puteam să-mi dau seama dacă mormăie sau muge, dar mi-a zis :
"Sunt un gentleman, prieten de-al unui prieten și de-al familiei Pantofo
și creez o frăție : Ecce Homo,
iar acum am un cactus în fund."
"Au ! Acele lui mă înțeapă !"
Dar ca să se izbăvească de păcate, acum toți se roagă.
Dă-i drumul și roagă-te, Don Tano. Credința lui Don Cel Ce Șade Tano e mare.
Cine știe, poate chiar acum se roagă să fie iertat
pentru toate păcatele pe care le-a comis în viața lui,
iar noi îl vom ierta.
Îl iertăm pe el și pe toți oamenii din Orașul Mafiei,
Don Tano, te iertăm !
Felicia,
comuniștii au introdus divorțul în ltalia, știai asta ?
- De ce îi spui ei asta ? - De ce ?
Pentru că poate în sfârșit să divorțeze de mine și să îl ia de soț pe fiul ei Peppino.
Tată, lasă-l pe Peppino în pace.
Noi nu contăm aici deloc ?
"Cine e tipul ăla care trece ? Peppino Impastato, regele !"
- Unde mergi ? - Chestiunile astea nu mă privesc.
Nu, stai jos. Vreau să auzi asta.
M-am săturat. Plec.
- Și cam unde ai vrea să pleci ? - Nu o să-ți spun.
- Zău ? ȘI cât timp os a fii plecat ? - Nu știu.
O zi, o lună, un an, oricum, cui îi pasă ?
- De ce pleci ? - Pentru că dacă lucrurile nu se liniștesc aici,
jur că o să vând totul și o să plec.
- Și nu o să mă mai întorc vreodată. - Bine gândit !
- Și cine o să se îngrijească de familia ta ? - Tu !
Învață-ți copiii să se poarte ! Învață-i !
Învață-i să se poarte !
Atunci,
imediat cum ajung acolo...
O să iau un taxi, desigur, va trebui să iau un taxi.
Sper că n-o să fie un negru,
că o să fie un italian...
Cine o să mă ducă acolo ?
Jacù, Jacù, uite !
E tipul care vinde plăcinte din orez !
Hei, Jacù, ia-mi două !
- Sunt foarte calde. - Exact ce ne trebuia. Mersi.
Cinzeci de dolari ! Cinzeci !
Luigi, ar trebui să-l trimiți pe fiul tău aici.
Dacă îi place radioul, o să-i găsim o slujbă la un post de radio.
E plin de stații de radio care dau muzică italiană pe-aici.
Îi place jurnalismul ? Avem mulți prieteni jurnaliști.
Dar ar trebui să vină să trăiască în America !
Cel puțin n-ar mai sta cu oamenii ăia.
Nu sunt comuniști aici, nu-i așa, Cosima ?
Luigi, nu-ți face griji. Țin minte cum era Peppino când era copil
și cum a recitat poeziile alea. Era un puști de treabă.
Unchiul Cesare spunea că o să fie cel mai bun din familie.
- Adu cadoul. - Matilda, te rog !
Am ceva pentru Tano.
Adu pachetul din dormitorul meu.
Când te întorci în Cinisi, du-i asta lui Tano și spune-i :
"Asta e de la vărul meu Anthony, din Statele Unite".
O să înțeleagă.
Poftim.
Mersi.
Luigi, nu-ți face griji. Nu sunt oameni răi în Cinisi.
Peppino o să fie bine.
Și oricum, nu uita că Tano e un om cu care se poate discuta rațional.
Totul a fost bine de când e primar.
Mi-aș dori să fie mai mulți oameni ca el.
Să-ți spun ceva :
înainte să-l atingă măcar pe Peppino, va trebui să mă omoare pe mine.
Să te omoare ? Ce tot spui acolo ?
O să rezolvați voi problema. Doar nu suntem animale, nu ?
Puterea se bazează pe prejudecăți și represia nevoilor.
Tabu-urile sexuale sunt ceea ce folosesc burghezii contra copiilor
pentru a-i prinde în planurile lor.
Ceea ce burghezii nu pot accepta este răsturnarea sistemelor actuale
aceasta ar fi adevărată revoluție.
Folosim Radio Aut pentru a lansa propunerea noastră :
eliberarea corpului.
Pe 15 August, vom fi fi cu țoii goi pe plajele din Cinisi.
Vom demonstra în mod simbolic că suntem dispuși să luptăm
pentru a recâștiga ceea ce e al nostru, inclusiv propriile corpuri și erotismul.
Și din moment ce nu suntem moraliști, vom numi operațiunea :
Fesele Sălbatice !
Înapoi, vă rog !
Doamnă, aici vă rog, e periculos să stați acolo !
Vă rog, nu vrem ca cineva să cadă și să moară !
Haideți, înapoi, oameni !
Impastato ! Impastato ?
Ți-ai văzut prietenii ?
- De ce nu ești cu ei ? - Ca să mă poți aresta ?
Ce serios ești ! Mi s-a ordonat să-i las în pace.
Doar nu fac rău nimănui.
- Ca să fiu cinstit, nu mă deranjează deloc aceste "fese sălbatice" !
Bine. Atunci de ce nu-ți dai jos pantalonii și tu ?
Crezi că ești amuzant ? Actele la control.
Nu am permis de conducere.
Hai, dă-i drumul.
- Chiar erau goi ? - Complet !
Problema ta e că nu l-ai citit pe Marcuse.
Nu poți înțelege !
De ce nu ai mers să-ți arăți și tu fesele sălbatice ?
- Adică ? - Sunteți niște farisei !
Peppino, trebuie să pleci, a sosit tatăl tău.
AJung la timp de obicei, ciudat.
- Nu-ți face griji, o să mă ocup eu. - Luigi !
- Ce surpriză ! Când te-ai întors ? - Abia am ajuns.
Voiam să te salut. Mi s-a spu că ești aici.
Fiecare trebuie să-și vadă singur de treburile lui.
După cum e vorbă : "Ochii stăpânului fac calul gras".
Dacă nu îi verific, oamenii mei ar face numai prostii.
- Pot să-mi salut vărul ? - Sigur, bine ai revenit !
- Mă bucur că te-ai întors. - Ce mai faci, Tano ?
Să nu vorbim despre mine. Tu ești cel care a fost în America.
- Povestește-mi ! - Despre America ? Glumești !
Ești faimos acolo, toată lumea te iubește.
Da, știu, mulțumită Domnului, Tano e iubit de toată lumea.
De fapt, am și un cadou pentru tine, e de la Anthony.
- Îl mai știi ? Fiul lui Peppucci. - Bineînțeles că da.
O cravată ? O cravată !
Tano văcarul cu o cravată ! Sunt un om de la țară.
Anthony poartă cravată pentru că umblă cu oameni importanți.
Spune-mi ceva, Luigi. Dacă îi dau cravata asta lui Paolino,
vărul tău american se va simți ofensat ?
Păi, e un cadou.
Spune-mi, totul e în regulă acasă ?
- Ți-ai văzut fiul ? - Pe Peppino ?
Nu știi că l-am dat afară ?
- Cât timp erai în America, Peppino a venit acasă. - Ce !?
Nu te supăra, e și ea o femeie.
Doar e mama lui ! Luigi...
Nu vreau să te duci acasă și să fii supărat pe soția ta.
- Trebuie să-mi promiți. - Nu, jur că-l trimit în America.
- Am vorbit cu vărul meu, o să-l trimit în America. - Nu-ți face griji.
S-au calmat, au schimbat subiectele. Acum cântă :
"Să mergem pe plajă și să ne arătăm fesele albe !"
- Haide, Peppino ! - Ai înnebunit ? Deschide !
Deschide, suntem noi !
Prietenul tău Peppino se poartă ca un fascist.
Hei, frumușelule, ce naiba știi tu despre Peppino ?!
Tot ce știu e că e un nenorocit de Stalinist, ca voi toți.
- Zău ? Atunci dispari de-aici ! - Credeți că puteți face orice vreți ?
Ai dracu' staliniști ! Staliniști, niște jeguri ! Rușine !
Dacă ne-ați ascultat,
probabil că ați observat că s-au schimbat multe lucruri.
Acum vorbim despre diverse probleme.
Prin Radio Aut am încercat să răspândim un cod comportamental
bazat pe libertinaj.
Suntem fascinați de idea de "recâștigare a trupului".
Cine crede că nu ar trebui să ne exprimăm sexualitatea liber ?
Îi iubim pe tovarășii noștri din Milan, din Bologna, sau chiar din India.
Fetele din Germania și Anglia sunt foarte frumoase.
Ne fac să vrem să renunțăm la tot și să plecăm cu ele.
Dar aici nu suntem nici în Paris, nici în Berkeley, sau Woodstock, sau White.
Suntem în Cinisi, în Sicilia.
Ei abia așteaptă să renunțăm
și să revenim la viețile noastre tăcute.
M-am închis în radio pentru a vă atrage atenția.
Dar nu pot face asta singur. Trebuie să ne întoarcem la informare,
la exprimarea adevărului. Trebuie să fim de asemenea cinstiți în legătură cu propriile limite.
Dar să terminăm cu lucrurile astea serioase pe moment. Să ascultăm niște muzică.
Vreau să le mulțumesc tuturor celor care au fost destul de răbdători să asculte.
Peppino.
- Ah, tu erai. - Cine altcineva ?
M-am gândit că poate.. Lasă.
- Zi. - Te-am ascultat.
Sunt de acord cu aproape tot ce ai spus.
Dar nu poți să faci totul așa cum vrei tu.
Nu poți să te închizi în radio. Nu îți aparține.
Câteodată, dacă vrei să fii auzit, trebuie să urli.
Nu e adevărat. Dacă faci asta, oamenii vor crede că ești trist și îngrijorat.
Nu vor asculta. Nu te vor auzi.
Cum a fost călătoria în America ?
A fost lungă,
dar plăcută.
Sunt bine verii din America ?
Sunt foarte bine.
De fapt, vărul meu Anthony...
Mi-a spus că dacă vrei poți să mergi să lucrezi acolo.
Cu stația de radio și ce mai vrei.
Stația radio ?
- Cu stația ta radio, asta a zis. - În America ?!
Vrei să te duc cu mașina ?
Știi că-mi place să merg pe jos.
O să mă plimb, merg pe jos.
Atunci, noapte-bună, tată.
Noapte-bună.
"Cum e în America ? " "E frumos."
"Ce mai fac verii ? " "Foarte bine."
Ce dracu' ! De ce nu mă întreabă nimeni ce fac eu ?
Întreabă-mă, haide ! "De ce te-ai dus în America ?"
"Vrei să te duc cu mașina ? " Da.
Bun, și unde să mă duci cu mașina ?
O să vorbești ceva cu mine ? Sigur că nu !
Când erai copil vorbeai cu tatăl tău.
Ții minte poezia ?
"Dulce..." Cum era ? "Naufragiată..."
Dar acum... Nu-ți face griji pentru mine.
O să mă descurc. O să găsesc o mașină să mă ducă acasă.
Sigur că da.
Lui Luigi Impastato îi e ușor să găsească o mașină.
Vă rog, mă luați și pe mine ?
Familia deplânge moartea prematură a celui iubit.
.. cum Îți e voia, așa în Cer, așa și pe Pământ.
Pâinea noastră cea de toate zilele și ne iartă nouă greșelile noastre,
așa cum iertăm și noi greșiților noștri.
Și nu ne duce pe noi în ispită, ci ne izbăvește de Cel Rău. Amin.
Scuzați-mă. Bună ziua.
Nu te poți purta cu ei așa !
Trebuie să arăți respect față de tatăl tău și prietenii lui.
Nu poți să faci ce vrei oriunde !
Îmi pare rău, nu înțeleg engleză, am uitat-o.
- Să vorbim în italiană atunci ! - Anthony.
- Peppino, scuză-mă un pic. - Ce e ?
Nu e bine să faci asta, nu trebuie să-i insulți.
- Nu vreau să-i văd ! - Aduci numai probleme familiei tale.
Acum că tatăl tău e mort, nu a mai rămas nimeni să te protejeze.
Despre ce vorbești ?
De ce crezi că nu ți-a făcut nimeni nimic până acum ? De frică ?
De-acum trebuie să fii cu adevărat atent !
- Ce sunt alea ? - Hârtiile lui tata.
De fapt, sunt revistele mele.
ȘTii că-i plăcea să țină tot.
Dar, articolele mele, fluturașii...
Ții minte asta ?
"Mafia e o grămadă de rahat !"
Nu pot să cred, a păstrat tot.
- Vrei să citești asta ? - Tu nu mai poți citi ?
Nu, am îmbătrânit și orbit. Vrei s-o citești ?
"Vreau să renunț la politică și la viață."
- Tu ai scris asta ? - Da, acum câțiva ani.
Cine știe ce gândeam atunci !
Poate ar fi fost mai bine să renunți cu adevărat la politică.
Poftim ?
Îți face plăcere să provoci oamenii ?
Îți place să creezi probleme altora ?
Ce dracu' zici acolo ?
Era înmormântarea tatălui nostru.
A trebuit să faci și din asta un protest,
trebuia să-i provoci și aici ?
Vrei să faci pe martirul ? Să fii un erou ?
Sfântă Rosalie ! Ca să te ducem și pe tine cu un cortegiu funerar ?
- Mergi prea departe ! - Te gândești la alții ?
La ce simt ? Crezi că le place să vadă
cum îți sapi singur groapa ?
Și cât timp faci pe eroul, te gândești vreun pic
la cei care duc greul în locul tău ?
"Giovanni, fă asta ! Giovanni, fă aia !"
"Giovanni, ajută-ți tatăl. Giovanni, inveselește-o pe mama."
Crezi că a fost ușor, că m-am distrat ?
- Ai dreptate, dar calmează-te. - Oricine se poate purta eroic !
- Tano e un mafiot ! - ȘI tu ce naiba vrei să faci ?
ȘI eu pot face pe eroul !
Și eu pot ! Și eu pot !
Mama ar trebui să doarmă altundeva pentru câteva zile.
Poate la mătușa.
Trebuie să ne ocupăm de lucrurile lui tata, ar fi prea dureros pentru ea.
O să vorbim mâine.
- E închis ! - Jelim !
Pentru moartea prematură a preaiubitului,
- fiii și soția să plâng... - Termină !
Știu că jeliți. Dar aș dori o cafea.
Păi, se pare că o să mi-o fac singur.
Un om ar trebui să poată face orice singur, chiar și o cafea.
Pot să-mi fac o cafea. Pot să fac orice.
Dacă ai știi de câte ori m-am găsit singur în viață.
Astăzi...
Trebuia să merg la cimitir
în semn de respect față de un prieten de-al meu care nu mai e printre noi.
În schimb, m-am dus la țară să mă gândesc. Și m-am gândit :
"De ce nu poate Tano să ofere omagii prietenului său Impastato ?"
Dar, mai mult, am încercat să-mi dau seama de ce nu se vrea ca Tano
să fie prezent la înmormântarea prietenului său Impastato.
De ce ?
Poate din cauza lucrului ăstuia pe care-l am în buzunar :
"Tano Cel Ce Șade, față palidă, expert în puști și trafic cu heroină."
De asta nu îl vor.
Cum ar putea să prezinte omagii prietenului său
dacă asta e ceea ce se crede despre el ?
"Tano Cel Ce Șade, față palidă, expert în puști și trafic cu heroină."
Așa că mă întreb :
Oare Tano se ocupă de tot traficul care se face prin Punta Raisi ?
Oare toate rafinăriile și laboratoarele din Punta Raisi
îi aparțin lui Tano ?
Atunci, acest Tano e un monstru.
E diavolul, întruchiparea răului. Tano e malefic !
E malefic.
Cine spune așa ceva ?
Dar mai mult : cum poate să spună așa ceva ?
L-a văzut pe Tano făcând aceste lucruri ? Nu, nu l-a văzut.
L-a văzut vreodată pe Tano făcând trafic de droguri ? Nu, nu l-a văzut.
L-a văzut procesându-l
și ducându-l în America ? Nu l-a văzut.
Dar spune lucrurile astea oricum.
Cât timp am fost la țară
m-am gândit la prietenul meu Luigi și la acești doi picciriddi (puști).
Țin minte când a venit la mine în lacrimi : "Tano, ajută-mă să-mi găsesc o slujbă."
"Tano, ajută-mă să-mi câștig traiul."
Și ce face Tano Badalamenti ? Vorbește cu unul, cu altul,
deranjează câțiva amici și le spune :
"Trebuie să-i găsiți o slujbă lui Luigi, are o familie de întreținut."
Luigi începe să muncească și să-și câștige proprii bani.
Cumpără această pizzerie frumoasă și își trimite fiii la școală,
ca să nu sufere niciodată ca el.
Ca să învețe să nu plece capul, cum făcuse el.
Și toate astea mulțumită lui Tano,
"Tano Cel Ce Șade, față palidă, expert în puști și trafic cu heroină."
Acum, oferă-mi această cafea
și vom fi chit pentru recunoștință și respect.
Știu prea bine că a fi bun îi face pe oameni să te urască.
E o lege a naturii.
Dar nu trebuie să mă mai urăști. Cafeaua asta rezolvă totul.
Dacă vrei să continui să mă urăști, bine.
Ești atât de mărunt încât ești doar o glumă pentru Tano.
Insultele tale nu mă ating, pentru că nici măcar nu exiști.
Ești un nimic amestecat cu nimeni.
Nu trebuie să-ți faci griji, pentru că Tano te va proteja.
Numai datorită lui Tano puteți să continuați să nechezați ca niște cai,
să faceți ca măgarii.
... știri incredibile :
Președintele Partidului Creștin-Democrat, PM Aldo Moro,
a fost răpit de curând în Roma, de către un grup de teroriști.
S-a petrecut chiar în fața casei sale.
Un coleg îmi spune că patru oameni au fost răniți și unul ucis.
Când a fost răpit, Moro a fost de asemenea rănit grav.
Acestea sunt cadrele... Te rog, poți să muți camera pe ușă ?
Aici se pare că au fost trase focuri de mitralieră.
Aici, pe jos, în dreapta, puteți vedea cartușele.
Aici erai !
Sunteți buni ! Acum ce o să faceți, o să dați vina pe Mafie ?
- Nu sunteți buni de nimic ! - Meritați pedeapsa cu moartea !
Nimic nu poate rezista aici.
Peppino, noi rezistăm. Radioul rezistă.
Pentru cât timp ?
- Aproape ne-au linșat acolo. - Pentru că sunt niște idioți.
Nu pot face distincția dintre Brigada Roșie și noi.
Dar asta înseamnă că e ceva în neregulă.
E doar faptul că le e mai ușor să ne pună pe toți la un loc.
Așa, o să ne facă să tăcem din gură în sfârșit. O să ne închidă gurile !
M-am hotărât să candidez la alegerile municipale.
Cred că pot conta pe 100 de voturi, sau mai multe.
Te întorci la noi ?
Nu, o să candidez pentru Democrația Proletară.
Ai nevoie de aprobarea mea ?
Oamenii care vor vota pentru mine nu i-ar vota niciodată pe comuniști.
Cel puțin 100 de voturi ar fi irosite.
Și dacă le obții ?
O să fac la Consiliul Local ce am făcut la radio.
O să fiu cu ochii pe ei, o să-i oblig să respecte legea.
Odată, la birou, mi-ai spus : "Tot ce putem învăța aici e înfrângerea."
Vom fi întotdeauna înfrânți, pentru că vrem să fim dezbinați,
ca să putem face totul așa cum vrem noi.
Trage sertarul acela.
- Când ai făcut asta ? - Prima dată când ai venit aici.
Cetățeni din Cinisi ! Nu vă purtați ca aceste capre.
Opuneți-vă curentului !
Votați pentru Democrația Proletară !
Votați pentru Giuseppe Impastato !
Tovarăși din Cinisi, nu fiți intimidați de atmosfera
pe care răpirea lui Moro a impus-o în toată Italia !
Această atmosferă a făcut pe toată lumea să se opună Mișcării,
de parcă am fi cu toții criminali și teroriști !
Nu vă lăsați păcăliți. Duminica viitoare că trebui să decideți
dacă sunteți de partea Mafiei sau împotriva ei !
Din păcate nu mai avem știri despre Aldo Moro.
Eram nerăbdători ieri, deoarece trebuia să fie ziua când...
Peppino ?
De ce nu-ți iei un pistol ?
Un pistol ? Ce să fac cu el ?
Să te aperi. Nu vezi că toată lumea a luat-o razna ?
Deci ar trebui s-o iau razna și eu ? Știi că nu mi-au plăcut niciodată armele.
Peppino, mi-e teamă.
Lasă-i pe ceilalți să-și țină marșurile de protest. De ce trebuie să fii și tu acolo ?
De ce vrei să candidezi pentru Consiliu ?
N-ar trebui să fie de la sine înțeles că suntem de acord cu tot ce spune.
O să-l ascultăm pe Impastato...
Lucrezi pentru competiție acum ?
În timpul unei campanii trebuie să-i lași pe toți să te intervieveze !
Da, dar nu știi dacă "toți" o să te voteze.
"Candidăm pentru a denunța *** care ne-au condus până acum."
Nenorociții ! Vezi ce au făcut ticăloșii...
"Orașul acesta va fi liber doar când nu va trebui să îi mai spunem ***
și când Dl. G*** B*** nu o să mai fie stăpânul vieților noastre."
- Cum se numește radioul ăsta ? - "Terrasini Centrale".
Nu e acolo...
Le e frică să rostească numele !
Trăiesc din reclame, primesc bani de peste tot.
O să merg să mănânc ceva la maică-mea.
- Ai reparat pick-up-ul ? - Nu-ți face griji, o să fie în regulă.
- Ne întâlnim la nouă. - Mă duci cu mașina ?
- Deci rămâne la nouă, da ? - Da, să ajungi la timp.
- Hei, băieți, unde e Peppino ? - Tu nu erai în Palermo ?
Unde e Peppino ? E ceva important.
- Ce ți-a spus vărul tău ? - Să nu vin în Cinisi
pentru că se va întâmpla ceva în seara asta.
- Cui i se va întâmpla ceva ? - Nu mi-a spus decât să rămân acasă.
- Ce să facem ? - Ia-l pe Salvo și verificați aleile
până la aeroport. Noi mergem la Peppino acasă.
- Vito, ce e ? - E aici Peppino ?
- Nu e cu voi ? - Nu, dar sunt sigur că e pe drum.
- Vito, s-a întâmplat ceva ? - Nu, nu-i nimic.
- Dacă-l găsiți... - Da, sunt sigur că e cu Salvo. Pa.
Nu e aici, să ne întoarcem !
Uite-i.
Ajutor ! Ajutor !
- Ați verificat zona de lângă plajă ? - Ne întoarcem acolo acum.
Nu, mergeți spre Punta Raisi. Noi mergem spre Terrasini.
Haide, Dl. Maior, este aici.
Ce fac oamenii ăștia ?
Mișcați, vă rog.
Bună treabă ! Deci, Maresciallo, spuneai că ai găsit o mașină ?
Da, domnule, un 850 care îi aparține unui tip pe care-l cunosc.
- Cine e tipul ? - Haideți cu mine.
Pe aici. Asta e mașina. E a lui Impastato.
Mi se pare ciudat că mașina e aici,
deși lucrurile s-au petrecut acolo, pe sine.
Să vorbim cu Maresciallo, trebuie să vorbim cu el.
Aici. Totul e prea simplu.
Vezi, Maresciallo ? Astea sunt cablurile cu care s-a armat bomba.
Dar a fi trebuit să fie destul de lungi să ajungă la sine.
- Ne-au omorât prietenul ! - Ăștia cine sunt ?
Uitați dovada !
Sunt prieteni de-ai lui Impastato. Lucrează la radio.
Alungă-i, nu vreau să-i văd pe-aici.
Piatra asta are sânge pe ea ! Aici l-au omorât !
Maresciallo, ia-i de-aici
și dacă se opun, arestează-i.
- Aici l-au omorât ! - Uitați dovada !
- L-au omorât ! - L-au omorât aici !
- Maresciallo. - Asta e dovada !
Rezolvăm cazul ăsta sau nu ?
Salvo, tu ești ?
- A cui e camera asta ? - E dormitorul meu.
Ce s-a întâmplat ?
Ce naiba faci ?
Uite un fluturaș. E pentru marșul de mâine.
Luați cărțile, caietele, revistele, tot !
Lucrurile astea sunt ale mele !
"Vreau să renunț și la politică și la viață..."
Brigadier ! Ce faceți ! Stați !
Doar respect ordinele !
Salvo, ce faci aici ?
Salvo...
Plecați !
În dimineața aceasta Peppino ar fi trebuit să țină
ultimul discurs al campaniei sale electorale.
Nu va mai avea loc nici un discurs.
Nu vom mai emite nimic.
Peppino ne-a părăsit, a murit, s-a sinucis.
Nu, nu fiți surprinși, pentru că asta s-a întâmplat cu adevărat.
Asta spun Carabinieri și Șeful Poliției.
Spun că au găsit o foaie de hârtie pe care scrie :
"Vreau să renunț și la politică și la viață".
Asta ar trebui să dovedească faptul că s-a sinucis.
Deci, ca să renunțe la viață și la politică, s-a dus la calea ferată,
cu o piatră pentru cap,
a împrăștiat sânge peste tot,
s-a înfășurat în dinamită, apoi s-a aruncat în aer;
Sinucidere !
Așa cum Pinelli anarhistul
a sărit pe geam din Sediul Poliției din Milan,
sau ca Feltrinelli, editorul, care a sărit în aer pe pilonii din Enel.
Toți s-au sinucis !
Asta veți citi mâine în ziare,
asta se va spune la televizor.
De fapt, n-o să citiți nimic despre asta, pentru că mâine
ziarele și televiziunea vor vorbi despre ceva foarte important :
Găsirea în Roma a lui PM Aldo Moro,
ucis ca un câine de Brigada Roșie.
Bineînțeles, aceste știri vor face orice altceva să pară nimicuri.
Deci, cui îi pasă ?
Cine dă doi bani pe micul provincial din Sicilia ?
Cine dracu' e acest Peppino Impastato ?!
Acum, faceți ceva : închideți radioul,
lăsați-l în urmă; doar știm cu țoii cum funcționează lucrurile astea.
Știm cu toții că nimic nu se va schimba.
Aveți noroc : sunteți maleabili, iar Peppino exact asta nu era.
Mâine va avea loc înmormântarea lui; nu mergeți.
Să-l lăsăm în pace.
De ce noi Sicilienii nu recunoaștem odată :
Vrem Mafia !
Și nu pentru că ne e teamă de ea.
Ci pentru că ne face să ne simțim în siguranță,
ne identificăm cu ea, ne place !
Noi suntem Mafia, iar tu, Peppino, nu ai fost decât un visător.
Erai lipsit de finețe, erai un nimic amestecat cu nimeni !
- Felicia, vărul Schillirò e aici. - Sunt aici.
Condoleanțele mele, Felicia.
Îți transmit ceva de la Tano :
Îi pare rău pentru ce s-a întâmplat
și nu a fost implicat cu nimic în treaba asta.
Și mai ce ?
Că, în legătură cu înmormântarea...
Ar trebui să stai acasă și să te ocupi de Giovanni de acum încolo.
Pleacă.
Pleacă !
Ăsta nu e fiul meu.
L-au făcut bucățele...
Peppino era nebun,
dar era de-al nostru.
Nu, nu era deloc unul de-al vostru.
Și nu vreau răzbunări.
Unde îi sunt prietenii ? Tovarășii...
L-au uitat deja ?
Noi suntem aici. Familia.
Familia lui..
Anthony.
Ce se întâmplă ?
Peppino e viu și luptă cu noi !
Ideile noastre nu vor muri niciodată !
Peppino e viu și luptă cu noi !
Ideile noastre nu vor muri niciodată !
Mafia ucide. La fel și Tăcerea.
Nu l-au uitat pe Peppino.
Peppino Impastato a fost ucis pe 9 Mai, 1978.
În 1997 Curtea din Palermo
a cerut deschiderea unei anchete asupra lui Gaetano Badalamenti
ca fiind instigatorul crimei.
Acest film a fost realizat cu ajutorul familiei și prietenilor lui Peppino
și cu asistența Centrului Sicilian de Documentare Giuseppe Impastato.
traducerea și adaptarea : anatem - anatem@gmail.com